23.976 Romanian from DVD RETAiL
LEGEA PĂMÂNTULUI
În alte colțuri ale lumii tinerii își lasă căminele
și pleacă în lume, în căutarea unui viitor mai bun.
Călătoriile lor sunt adesea alimentate de dorința de a triumfa asupra răului,
de a găsi adevărata dragoste sau de speranța de a se îmbogăți ușor.
La St. Clouds e greu să decizi și dacă să cobori din tren sau nu.
Pentru că această dilemă e întâmpinată de o decizie mai dificilă:
să-ți umpli viața cu un copil sau să lași unul în urmă ?
Oamenii vin aici doar pentru orfelinat.
- Bună dimineața. - Avem o programare.
Intrați. Bine ați venit la St. Clouds. Să mergem sus la doctor Larch.
Am venit ca doctor pentru copiii abandonați
și pentru femei cu sarcini nedorite.
Am sperat că voi deveni erou, dar în St. Clouds nu există așa ceva.
În lumea sordidă a copiilor pierduți, eroii nu își găsesc locul.
Așa am devenit îngrijitorul multor copii, tată pentru niciunul.
Ei bine, într-un fel există o excepție.
El e.
Îl cheamă Homer Wells.
L-am numit după scriitorul grec. Ați auzit de Homer, bineînțeles...
Iar Wells (fântână), i l-am pus pentru că am realizat...
...că e foarte adânc.
De fapt, sora Angela l-a numit așa.
Tatăl ei era săpător de fântâni și au avut odată o pisică pe nume Homer.
La revedere, Homer !
Noapte bună, Prinți de Maine...
Îl putem vedea pe doctor ?
Regi ai Noii Anglii.
Domnule doctor ?
E ceva în neregulă cu el. Nu scoate niciun sunet.
N-a plâns. Copiii orfani știu că n-are niciun rost.
N-am putea să mai vedem și un alt copil ?
Așa a ajuns Homer Wells înapoi. Era un bebeluș fericit.
La revedere, Homer !
A doua familie care l-a adoptat pe Homer a folosit o altă metodă.
Îl băteau. Plângea neîncetat.
Nu-ți fie teamă, nimeni nu-ți va mai face rău.
Încerc să cred că, dacă introduc vreo regulă sau dacă o încalc,
este pentru viitorul unui orfan.
De două ori adoptat, de două ori adus înapoi. Nu era de bine.
Tot timpul l-am considerat un băiat deosebit.
Pe piept se găsește...
Cu gândul la viitorul lui Homer m-am apucat de educația sa.
Dacă vrei să rămâi la St. Clouds, trebuie să te faci util.
Recunosc, educația dată era de fapt simpla expresie a dragostei de tată.
Mă întreb dacă, încercând să-i dau iubire
și să fac din orfelinat un cămin, oare nu l-am condamnat să rămână orfan ?
Respiră adânc ! O să fie bine.
Așa a învățat elevul meu să aibă grijă de copiii abandonați
și să aducă pe lume bebelușii nedoriți.
Relaxați-vă !
Am realizat că, de fapt, mamele trebuiau aduse la realitate.
Mi-am ales singur calea. Nimeni n-a ales pentru Homer Wells.
St. Clouds, statul Maine, martie 1943
Doctor Larch !
- Două paciente, una trebuie să nască. - Vin.
- Prima sarcină ? - Da, pentru amândouă.
- Presupun că preferi nașterea. - Am spus că nu vreau avorturi.
Știi că le poți ajuta pe aceste femei.
Cum poți să le refuzi când ești ultima lor speranță ?
1. E ilegal. 2. Nu eu ți-am cerut. Tu mi-ai arătat.
Ce altceva să-ți arăt ? Nu pot să te învăț mai multe decât știu.
- În viață trebuie să te faci folositor. - "Folositor..."
Bine, Carla. Te-ai descurcat perfect. Totul o să fie în ordine.
- Nu vreau să-l văd ! - Nu trebuie să-l vezi, nu te îngrijora.
Nici nu vreau să știu dacă este fată sau băiat !
- N-o să-ți spunem. O să te faci bine. - Și copilul tău o să fie în regulă.
- Nu mă interesează ! - Ce băiat mare !
Lăsați-mă să-l văd ! Vreau să-l văd !
- Mă însoțești, te rog, la cabinet ? - Desigur.
Wilbur, cuplul adoptiv așteaptă în birou.
Și viața așteaptă. Lasă-i să aștepte.
- Unde e hârtia cu numele ? - N-are nume încă.
E rândul meu. De azi înainte, tu vei fi micul Dorrit.
Nu-ți prea place, nu-i așa ?
E băiat, de-aia.
- Un băiat nu poate fi numit Dorrit ? - Nu prea cred.
- E rândul tău. - Bine.
De azi înainte, tu vei fi Micul Wilbur.
- Nu-mi prea place partea cu "micul". - Bine, să fie simplu: Wilbur.
N-am mai avut un Wilbur de vreun an. Înainte aveam zeci.
- A inhalat eter. L-am văzut eu. - Pentru că e prea obosit ca să adoarmă.
- Miroase de te adoarme și pe tine. - Orice doctor miroase a eter.
Și tu ești doctor, și totuși nu mirosi.
Nu sunt doctor. N-am studii medicale. Nici măcar liceul nu l-am făcut.
Dar ai studiat alături de bătrân ani în șir.
Nu sunt doctor !
Îmi pare rău, Homer.
Fuzzy nu e un caz aparte.
E ceva în neregulă cu copiii prematuri născuți din mame alcoolice.
- Se molipsesc mai repede de orice. - N-am citit asta.
Nici eu, dar vei citi.
Tâmpiții ar trebui să facă niște cercetări în domeniu.
- Fuzzy e doar subdezvoltat... - Are mereu bronșită.
Nu i-aș numi bronșita subdezvoltată.
Haide, Fuzz !
Picioarele sus !
Așa !
Stai aici !
Wilbur, poți veni puțin afară, te rog.
Așa !
- Bună, Homer ! - Ce e, Mary Agnes ?
Stăpâniți-vă !
Ce e ?
Privește !
Ți-ai mușcat-o ?
- Ți-ai mușcat limba ? - Nu-mi amintesc.
Da, se pare că ți-ai mușcat-o. O să fie bine.
Poate m-am sărutat cu cineva și m-a mușcat.
Cred că în somn. Fuzzy, e timpul poveștii !
Doamne fii cu noi tot timpul zilei !
Până ca umbrele să apară și să se lase seara.
Și se lasă liniștea peste lume și febra vieții se liniștește,
și vom termina munca.
Ai milă de noi și dă-ne un acoperiș deasupra capului și sfântul somn,
și pace și liniște. Amin.
Amin !
"Câinele a reapărut din ascunzătoare."
"Fugea înainte și înapoi pe parapet, apoi, lătrând cu disperare,"
"și-a adunat toate forțele și a sărit pe umerii mortului,"
"dar și-a greșit ținta, a picat în șanț, și și-a lovit capul de-o stâncă,"
"de i-a sărit creierul." Și ăsta e finalul capitolului.
Atât până mâine.
Noapte bună, Prinți de Maine, regi ai Noii Anglii.
John, ești bine ?
De ce citește dr. Larch aceeași poveste mereu ?
Ca să ne sperie ?
Nu, cretinule. Dr. Larch ne iubește.
- Dar de ce o face totuși ? - Fiindcă ne place.
Ție-ți place, Curly ?
Da.
Și mie.
Păzește ușa.
Ocupați-vă de Copperfield și Curly. Buster e al meu.
- Pe Fuzzy îl lăsați în pace. - Atacați !
Copii, nu vă bateți ! Împărțiți bulgării.
Fuzzy, auzi cum tușești ? Fiindcă ai fugit.
Cunosc genul ăsta. Vor lua un bebeluș.
Mary Agnes.
Fuzzy.
Curly.
John.
Hazel.
Andy.
Curly, au vrut o fată.
Nimeni nu mă vrea.
Vino aici !
Tu ești unul dintre cei mai buni și nu putem să te dăm oricui.
- Dr. Larch nu ne-ar da pe niciunul. - Asta așa e.
- Nimeni nu m-a cerut, așa e ? - Nimeni care să conteze.
- Adică m-a cerut cineva ? - Te dăm numai celui care te merită.
Ce zici, mergem să despachetăm ? E seara de film.
Kong crede că ea e mama lui !
- Crede că ea e mama lui ! - Nu crede deloc că e mama lui, Fuzzy.
Ba da, o iubește. De-aia o strânge așa.
- Fuzzy, cum să fie mama lui ? - El așa crede.
Vor să mă înlocuiască. Comitetul vrea să mă înlocuiască.
Vor să angajeze un ajutor.
Nu avem nevoie de ajutoare. Mai bine ne-ar da ceva folositor.
Homer, am nevoie de tine !
Kong ! Kong ! Kong !
Am crezut că te-ai ocupat de asta. Mereu se rupe în același loc.
E lipitura ta, nu-i așa ?
Nu, vă aparține. Tot timpul dați vina pe mine.
Ne trebuie film nou, proiector nou și o mașină nouă de scris.
- Astea trebuie înlocuite aici. - Wilbur, avem o naștere.
Homer, te ocupi tu ?
E o pacientă, nu ? Ar trebui să o consulte un doctor.
Homer, ești un chirurg calificat și talentat,
cu o procedură obstretică aproape perfectă.
Azi mai bine aș repara filmul.
Bine. Tu faci lipitura, eu ajut la naștere.
Vino, Fuzzy. Dă-i drumul !
- Kong crede că femeia aia e mama lui ? - Da ! Asta crede.
De-asta o iubește.
- E rândul tău. Mă ocup eu de el. - Bine.
Timpul poveștii !
Istoria personală a lui David Copperfield.
Capitolul I. "Mă nasc"
"Dacă eu voi fi eroul din povestea vieții mele"
"sau altcineva, se va afla din aceste pagini."
"Am fost un copil făcut la bătrânețe."
"Tatăl meu a închis ochii la 6 luni după ce i-am deschis eu."
- Tatăl lui a murit, așa-i ? - Așa e, Fuzz.
- Tatăl dvs a murit ? - De ciroză.
- E o afecțiune a ficatului. - Ce ? L-a omorât un ficat ?
Nu, alcoolul l-a omorât. A băut până a murit.
L-ai cunoscut ?
Puțin. Dar nu prea contează că l-am cunoscut.
V-ați cunoscut mama mai bine ?
Da, dar și ea e moartă acum. Era doică.
- Cu ce se ocupă o doică ? - Are grijă de copiii altora.
- Aici a crescut ? - Nu, era imigrantă.
- Asta ce înseamnă ? - Cineva care nu este din Maine.
Să ne bucurăm pentru Hazel. Hazel și-a găsit o familie.
- Noapte bună, Hazel. - Noapte bună, Hazel.
Te-am visat.
- Erai așa de frumoasă. - Nu-i adevărat.
- Ba da. - Și eram frumoasă ?
Erai... încă mai ești.
A fost fantastic.
Era doar efectul eterului, Wilbur.
- Bună... - Bună. Ce faci ?
Te-ai gândit vreodată să-ți cauți părinții ?
Nu prea.
De ce ?
Pentru că nu s-au purtat ca niște părinți.
Dr. Larch, Edna și Angela m-au crescut.
Mi-ar plăcea să-mi cunosc părinții.
De ce ?
Băieți, cum vă place rochia mea ?
Aș vrea să le arăt că mă pricep puțin la gătit.
Și că pot să conduc un camion.
Alteori îmi doresc să-mi cunosc părinții ca să-i omor.
- Știi că n-aș omorî pe nimeni, da ? - Știu.
Lasă-mă în pace ! Nu mă atinge !
- Mary Agnes ar fi capabilă să ucidă. - Nu prea cred.
Nu e decât o fată emotivă.
De ce e așa de emotivă ?
A fost lăsată aici ca și noi, nu ?
Uite !
Are temperatura de 40 de grade !
Copilă dragă, n-o să doară. Mă uit numai.
Ce ți-ai făcut ?
- Nu eu ! Nu eu ! - Ai fost în altă parte ?
Mi-a spus că e doctor ! Eu n-aș fi făcut asta niciodată.
Ascultă, ai fost foarte curajoasă. Acum am să te adorm.
Homer, vreau să vezi asta.
N-o să mai simți nimic acum.
Ai fost foarte curajoasă.
O să fie adânc.
- Ești sigur ? - Da.
Fetusul nu e eliminat și are infecție. Are un obiect în ea.
Cred că e un cârlig de croșetă.
Ține asta.
Dacă ar fi venit acum 4 luni pentru un avort ce-ai fi făcut ? Nimic !
Ăsta e rezultatul la a nu face nimic !
Dacă tu n-o faci, o face un cretin.
De ce n-ai venit la mine ?
De ce a murit ?
Din cauza unui secret.
Din cauza ignoranței.
Dacă te aștepți ca oamenii să fie responsabili pentru copiii lor,
trebuie să-i lași să decidă dacă să facă sau nu un copil.
De acord ?
Ce-ar fi ca oamenii să fie responsabili pentru ceea ce fac.
Și fetița asta să fie responsabilă ?
Nu mă refer la ea.
Mă refer la adulți.
Știi ce vreau să spun.
Ce e ?
Sunt uimit că ai așteptări așa mari de la oameni.
Mă bucur că te amuz.
Încearcă să vezi lucrurile altfel. Ce opțiuni are Buster ?
- Nimeni nu-l va adopta. - Încearcă tu să vezi altfel lucrurile.
Eu și Buster suntem aici, cu tine.
Puteam să fi sfârșit într-un crematoriu.
De viață trebuie să te bucuri oricum. Asta vrei să spui ?
Să te bucuri de viață ? Da, cred că da !
Ce de copii ! Toți sunt orfani ?
Păi... ăsta-i un orfelinat !
- Cine vrea ciocolată ? - Eu vreau.
Bună.
Se urcă în mașină.
Bună !
- Eu sunt cel mai bun. - Da ?
Cel mai bun ? Cel mai bun la ce ?
- În toate ! - În ce toate ?
- Sunt cel mai bun dintre toți copiii. - Sigur ?
Pare cel mai bun.
Să scăpăm de asta. Poți să sufli ?
Chiar sunt cel mai bun, doar că sunt răcit.
Scuze, dar n-au văzut o mașină ca asta.
Nu-i nimic, nu mă deranjează.
Haideți, coborâți ! Haideți !
- Afară ! - Ne mai putem juca înăuntru ?
- Sigur. - Bună dimineața !
Bună dimineața !
- Dr. Larch. - Candy.
Bună ! Sunt Wally. Am adus ciocolată la copii.
Ciocolată ? Ce amabil sunteți. Vino, Curly.
Doamna... ?
Candy... Candy Kendall.
Wally... Wally Worthington.
În câte luni sunteți ?
Două.
- Dumneata o să... - Nu, dr. Larch va face operația.
- Bine. - Doar că... eram curios.
Scuze. Femeia pe care ai ajutat-o să nască ieri se plânge de dureri.
Câteva minute și mă duc. Mulțumesc.
- Ești bine ? - Da.
Cred că e de la eter.
Cred că m-a amețit mirosul.
Doamne, e numai vina mea.
Homer, Steerforth a mâncat toată plăcinta.
- Nici măcar n-a împărțit cu nimeni. - Acum e jos în hol, vomită.
E un porc !
- Nu-l face porc, dragă ! - Dar e chiar porc !
- Ce fel de avion pilotezi ? - Un B-24 "Eliberator".
"Eliberator" ?
Te-ai înrolat ?
Nu m-au luat. Sunt inapt. Am probleme cu inima.
- Zău ? E serios ? - Nu.
Doar că trebuie să stau departe de orice emoție.
Încerc să trăiesc cât mai liniștit.
Pe aici nu se pune problema de așa ceva.
- Cum e ? - Bine.
- Băiat sau fată ? - Totul s-a terminat cu bine.
Mi-ar plăcea foarte mult să am odată un copil.
Foarte mult.
Vei avea atâția copii câți îți dorești.
Sunt sigur de asta.
Vei avea prințese de Maine, regi ai Noii Anglii.
Locotenente, cred că v-ar prinde bine niște aer curat.
Încă mă simt rău.
Copperfield mi-a zis că-s rizdă. Ce e aia ?
- Am glumit, Fuzz. - Poftim.
Portocaliul e culoarea mea preferată. Să-mi fac dinții portocalii ?
Homer, uite !
Uite, Homer ! Uite ! Homer, când va fi Halloween ?
Pe la sfârșitul lui octombrie.
- Adică în curând ? - Peste câteva luni, Fuzz.
E cea mai tare sărbătoare !
- Homer, ce înseamnă Honolulu ? - Honolulu ?!
- E un oraș. - Cum arată lumina lunii acolo ?
Păi, n-am fost pe acolo, dar cred că e foarte strălucitoare.
De ce primim dovleac doar o dată pe an ?
Nu te ambala prea tare, Fuzzy !
- Bună ! - Bună !
- Cum se simte ? - E bine.
Mă întrebam dacă ați putea să mă luați și pe mine.
Desigur. Cu plăcere.
- Unde mergi ? - Dar voi ?
- Înapoi în Cape Kenneth. - Cape Kenneth ?
- Sună bine. - Bine.
Măcar o să-mi spui ce lucru valoros sau măcar util ai de gând să faci ?
Nu plec de aici ca să lenevesc.
O să găsesc o altă metodă de a mă face util.
- Lumea e plină de posibilități. - Desigur.
Ești nebun ? Crezi că altundeva te va aștepta o viață mai frumoasă ?
O să găsești oameni săraci ca cei de aici,
numai că nimeni nu-i îngrijește ca aici.
Și nici tu n-o să poți să ai grijă de ei.
Nimănui nu-i pasă de ceilalți... Nu afară.
Știi că îți sunt recunoscător pentru tot ce ai făcut pentru mine.
Nu-mi trebuie recunoștința ta.
Nu-mi trebuie asta. Știu cum stau cu sănătatea.
Asta e inima ta. Ar trebui s-o iei cu tine.
Unde merge ? Ce planuri are ?
- Va reveni în curând ? - Nu știu. Pleacă și gata.
Nu voi spuneați că trebuie să vadă lumea ? Asta face.
Dacă pleacă, va avea nevoie de haine și de bani.
Să-și câștige singur banii. Asta face parte din vizitarea lumii.
Înceteză, Wilbur ! Știai că așa se va întâmpla. E încă copil !
Afară, în lumea mare, e încă un copil.
E încă copil.
Caută-i niște haine, Wilbur. I-ar prinde bine niște haine.
Homer...
Totul va fi bine. Copii, sus pe verandă !
Îi faceți cu mâna de aici.
- La revedere, Homer. - La revedere.
La revedere, Homer !
- Pot să merg. Lasă-mă jos. - Nu, te duc eu.
Wally, lasă-mă jos.
Vii cu noi ?
Mă bucur. Nu se știe când am nevoie de doctor.
- Să trag capota ? - Nu.
- Ai putea să răcești. - Am nevoie de aer proaspăt.
Nu va avea nicio problemă.
Nu va ieși ?
- La revedere, Homer. - La revedere, Curly.
Îmi pare rău, trebuie să plec.
Nu e corect. Ești prea bătrân.
Nu l-am găsit pe Buster. Spuneți-i că...
Să ne bucurăm pentru Homer Wells. Homer și-a găsit o familie.
- Nu ne bucurăm cu toții pentru Homer ? - Ba da.
- Noapte bună, Homer ! - Noapte bună, Homer !
Noapte bună, Homer !
De două ori am primit liber.
O dată când a murit tatăl meu și acum ca s-o ajut pe mama cu recolta.
Ea nu se pricepe. Iar din cauza războiului sunt puțini culegători.
Wally crede că merele sunt plictisitoare.
N-am spus niciodată asta.
- Ai spus că merele nu pot zbura. - Păi, așa e !
Mi-ar plăcea să culeg mere.
- Ești prea calificat pentru asta, nu ? - Nu chiar. Am nevoie de o slujbă.
- Încotro te îndrepți ? - Nu știu.
- Ce vei face ? - Nu știu.
Și familia ta are afaceri cu mere, Candy ?
Nu. Dar eu fac asta și îmi place.
Tatăl meu este pescar de homari.
N-am văzut niciodată un homar.
Pe bune ?
Nici oceanul nu l-am văzut niciodată.
Nu l-ai văzut ?!
Asta e o problemă serioasă.
- E superb. - Da, este.
Mai ai dureri ?
Va trece repede.
Dacă sângerarea nu-i prea tare, atunci e bine.
Mâine o să te lase durerea.
Arunc-o înapoi.
Bine ! Pune-ți degetul pe șiret.
Asta-i China, asta-i India...
Zbor de șapte ore. Se numește tura Burma.
Aici se face zbor peste cocoașă. Ăștia sunt munții Himalaia.
La ce înălțime zburați peste ei ?
35 de minute zburăm la 5.000 de metri înălțime,
altfel nu reușim să trecem. Sunt vârtejuri foarte mari acolo.
E periculos, așa e ?
- M-am oferit voluntar. - Serios ?
Dacă vrei să te angajezi, culesul de mere nu e așa plictisitor.
Da ? Mi-ar plăcea asta, Wally !
- La revedere, Homer. - Da.
Mulțumesc...
...pentru tot.
Bună, tată !
Intră să te prezint mamei.
A, da ! Am fost la o nuntă. Bine ?
Dacă vine vorba, acolo ne-am cunoscut.
Wally, tu ești ?
Mamă, el este Homer Wells.
- Bună, Homer ! - Bună ziua !
E cel mai calificat culegător de mere și vrea să lucreze.
Serios ? Ești prieten cu ginerele ?
Homer e prieten cu toată lumea. Vino !
Poți să rămâi la cină, Homer ?
Altădată, acum nu-i timp. Vino, ți-l prezint pe dl Rose.
Ai folosit toată apa caldă !
- Și tu săpunul meu... - Nici nu folosesc săpun.
Emigranți.
Culeg fructe.
Culeg fructele. Merg de-a lungul și de-a latul coastei.
Faza cu dl Rose e că trebuie să-l lași să facă pe șeful.
Scuze !
Iar s-a înfundat chiuveta. Ai promis că o să chemi un instalator.
El e Homer. Homer, ea e Rose, fiica dlui Rose.
- Ești instalator ? - Nu, e culegător. Va sta cu voi.
- Aici ? - Da.
Fiica mea e Miss Ospitalitate, nu-i așa, Wally ?
Culegător nou ? Cu experiență multă, presupun.
N-are experiență, Arthur. Dar e mai isteț ca mine și învață repede.
Dl Rose o să te învețe.
Cred că ăsta-i un moment istoric.
Scriem istorie, așa e, Wally ?
Facem istorie cu tânărul ăsta lângă noi.
Arată-i locul !
Te cheamă Rose Rose ?
- Drăguț, nu-i așa ? - Îți place să citești ?
Nu prea știu să citesc.
Homer... Ce scrie aici ?
Uitându-mă la stele mă gândeam,
ce îngrozitor e pentru un om pe moarte când își întoarce fața spre cer
și nu găsește ajutor în ghețușul morții sau alinare în infinitul strălucitor.
Mai mult !
Dacă ești așa de deștept ca să citești, să auzim...
Se pare că e o listă cu reguli.
- Pentru cine ? - Presupun că pentru noi.
Haide, citește !
Unu: Nu fumați în pat.
Cam târziu pentru asta. Continuă să citești.
Doi: Nu folosiți râșnița sau presa în caz că ați băut...
Nu sunt regulile noastre, Homer.
Nu noi am scris regulile, așa că nu le citi.
Fii atent.
Dimineața, când iarba e umedă, se poate patina cu tractorul !
Simți ?
Parcă am zbura !
Ai grijă la copaci !
Ei sunt artileria antiaeriană.
- Bună, Homer. - Bună.
I-am arătat livada.
- Ca o lecție de geografie. - Da ? Ce e asta ?
- Ce ? - Asta, aici !
N-ai ținut cumva lecții de zbor ?
I-a plăcut. E adevărat ?
Wally crede că oamenilor le place să fie loviți de crengi.
Și mie.
- Pe bune ? - Da.
- Sunteți incredibili. - Mulțumim.
Hei ! Ce crezi că faci ?!
Îmi pare rău.
E Vernon. Ocolește-l până ajungeți să vă cunoașteți.
Chiar și după aceea, ocolește-l.
Homer !
Te strigă locotenentul.
Bună, Wally.
- Cum merge ? - Bine.
- Ghici ce ? - Ce ?
M-au chemat.
Mai devreme, mă așteptam.
Voiam să mă asigur că ești mulțumit. Având în vedere că...
Ești plictisit sau crezi că poți să o scoți la capăt ?
Desigur ! Îți sunt recunoscător pentru slujbă.
Sunt mai liniștit, știind că ești tu aici să te ocupi de afacere.
- Vii, Homer ? - Vin.
- Am avut noroc cu tine, Wally. - Eu am avut noroc.
- Nu, eu am avut. - Vrei să ne batem pentru asta ?
- Glumeam. - Bine !
Ai grijă de tine.
La revedere.
Gata, dle Rose !
Așa e bine.
Bine...
Merele pe care le culegi acum sunt pentru vin.
Mărul de calitate îl culegem cu băț cu tot.
Regula de aur: mărul trebuie cules cu băț cu tot.
Vezi mugurii de deasupra codiței ?
Din asta va crește la anul mărul.
Dacă rupi mugurii, culegi doi ani într-unul.
Așa că lasă-l pe creangă, ai înțeles ?
Așa, acum să te văd.
Da, e bine.
Da, așa e bine. E mult mai bine așa.
Să vede că înveți repede.
Ai mână bună.
Mâna știe ce ai de făcut, așa-i ?
Cred că da.
Continuă, Homer. Vin imediat.
Wilbur ?
Ar trebui să citești asta. E de la Consiliu. Altă scrisoare...
Sugerează numai că ar fi de folos să vină cineva nou aici.
Cineva cu idei noi în domeniul obstetricii și pediatriei.
Cred că pregătesc terenul pentru ședință.
Dr. Holtz pare de treabă. Cred că vrea numai să ne ajute.
E un psihiatru dat naibii. Desigur că vrea să ajute.
Ar fi fericit să ajute să fiu compromis.
Fii precaut cu dna Goodhal, Wilbur !
Trebuie să fiu mai mult decât precaut.
Are destul creștinism în ea că ar putea să-și facă chiar și propria țară.
Mi-ar plăcea să-i dau puțin eter.
Deci, ce-o să faci ?
Uite...
Homer Wells, născut pe 2 Martie 1915, în Portland, Maine.
Homer s-a născut aici ! Când ? În 1922 ?
A absolvit Colegiul Bowdoin în 1935 și Școala de Medicină Harvard în 1939.
E vorba de tine. Tu ai fost acolo.
Rezidențiat și 2 ani de practică la spitalul din Boston, South End.
Un chirurg și un ginecolog desăvârșit.
- Ăsta nu e el ! - De asemenea e și pediatru.
Ai inventat toate astea !
Angela... vor să mă schimbe !
De asta au nevoie de cineva nou.
Cu cineva care n-o să facă avorturi.
E numai o presupunere. Modul în care se face nu e legal.
Recomandările nu sunt legale !
Știm cu toții că eu l-am învățat pe Homer.
Deci recomandarea mea e la fel de bună.
Și mai lasă-mă cu legea. A ajutat legea pe vreunul de aici ?
Deci...
Ce părere aveți despre candidatul meu ?
Și documentele ? Homer n-are niciun fel de diplomă.
Vino, Edna... Te rog.
Va avea diplomă.
Wilbur... Nu știu...
Astea... acolo !
Trebuie strânse bine.
- Le-am încărcat, dnă Worthington. - Mulțumesc, Arthur.
Cum e echipa ? Are în ea mere stricate ?
- E o echipă bună. - Îmi rupi degetul ! La naiba !
Există o excepție, dar ne descurcăm.
Am înțeles.
- Cum se descurcă Homer ? - Bine ! E un tânăr inteligent.
- Bună, Homer ! - A avut dreptate fiul dvs.
Bună dimineața !
Rose, să vii să mă vizitezi. Am niște haine care ți s-ar potrivi.
Am o tonă de haine pentru tine.
Rose n-are nevoie de alte haine de lucru.
Hai, nu ne strica buna dispoziție.
- Am o bluză frumoasă. - Mulțumesc.
- Bună, Rose Rose. - Bună.
Bună. Cum te simți ?
Când nu mă gândesc la Wally, sunt bine.
Nu prea îmi place să fiu singură.
Mă simt mult mai bine.
Ascultă, dacă ai timp, vino la noi la cină.
Bine.
- N-ai văzut încă un homar, așa-i ? - Nu.
Excelent !
Ți-e foame, nu ?
- Ce-i asta ? - Un cinematograf în aer liber.
- Cinema în aer liber ? - Da.
- Putem să vedem ? - Da.
E închis din cauza penelor de curent.
Ce mare e !
Fumezi ? Vrei o țigară ?
Vreau.
M-ar omorî Wally dacă ar vedea ce fac.
- Poftim. - Mersi.
Îți plac filmele ?
Da, dar n-am văzut decât unul.
Doar un singur film ?! Care ?
"King Kong". E foarte bun.
Wilbur, e pentru cuptor ! Poftim, gustă asta.
A devenit expert în mere, așa e ?
Doamne. Ăsta chiar are gust foarte bun.
Și crocant !
Sunt atâtea mere care dezamăgesc încă de la început.
Le-a cules pentru noi, cu mâna lui.
Nu e deprimant că Homer Wells e culegător de mere ?
Și că nu poate să se deranjeze să scrie o scrisoare ?
Wilbur, e un dar !
Am să-i dau eu cadou. Ceva, ce va putea folosi !
Jimmy Stewart merge la încorporare,
unul dintre cei mai populari actori, de astăzi este locotenent Stewart.
Există și o parte frumoasă când traversezi Ecuatorul.
Novicii fac cunoștință cu tradiționalul regat al regelui Neptun.
Meciurile de box îl scapă de monotonie după zile lungi și obositoare pe mare.
PE ARIPILE VÂNTULUI
Credeam că ți-a plăcut.
Mi-a plăcut. Am zis numai că nu e în genul "King Kong".
Îl iubește... nu-l iubește, n-o lasă să fie a altuia...
Dar îl iubea !
Câte femei ai cunoscut ?
Și din ce cauză a murit ea, mai exact ?
A fost ruptă în două. I s-a frânt inima.
Aha...
Vreau doar o explicație medicală.
Ruptă în două...
- Ce făceai cu Candy ? - Scria istorie.
- Sper că n-o să dai de necaz. - Stai liniștită.
Candy e cea mai simpatică fată pe care am văzut-o.
E cea mai frumoasă fată, dar nu știu dacă e cea mai simpatică.
E cea mai simpatică și cea mai frumoasă fată.
Vezi, îmi sună deja a necazuri.
Într-un mare necaz.
Nu sunt în necaz !
Ba da. Eu știu când cineva e în necaz.
Și tu ești în necaz.
Numele lui este Homer Wells.
Pe scurt, este cel mai bun.
Greu de crezut că ar fi interesat Consiliul de acest personaj.
Dar pare un tânăr deosebit. Un candidat de prima mână, nu credeți ?
O inimă moale, genul de misionar.
Caracteristic pentru oricine ar veni aici.
Îl cunoașteți ?
Nu. Nici nu vreau. E misionar în India.
I-am scris, dar n-a reacționat. Ori se roagă prea mult, ori e leneș.
Scuze.
Vino !
Nu înțeleg de ce un om atât de curajos,
încât să se dedice unei misiuni, este eliminat din start.
Partea aceea a lumii cere exact același tip de dedicare ca și aici.
Ninge în Bombay ? După prima iarnă aici va pleca direct în sicriu.
Pare extrem de calificat.
Nu vorbesc despre calificarea medicală, creștinătatea lui mă deranjează.
Nu prea văd la ce ne-ar putea folosi aici.
Dar nici n-ar strica un pic de creștinism pe aici.
Voiam să vi-l arăt pe tipul ăsta ca exemplu de ce avem disponibil.
- N-am crezut că vă interesează. - Ba ne interesează.
Ba suntem foarte interesați.
Ați fi de acord să-l cunoașteți ?
N-ar strica să mă întâlnesc cu el.
- Care e numele său ? - Dr. Homer Wells.
Frumos nume. În spiritul Noii Anglii.
Sună caracteristic statului Maine. Foarte local.
Foarte.
Dacă îmi place cineva, ei nu-l vor.
Dacă mie nu-mi place, atunci trebuie să-l aducă neapărat.
- Scuzați-mă, aș avea o întrebare. - Dansează cu mine, să ne prostim !
Homer știe că ar trebui să fie în India ? Vrea măcar să vină înapoi ?
E muncitor acolo !
Ce poate să-l țină acolo ?
Homer ! E timpul să plecăm !
- Trebuie să plec. - Du-te.
Folosim acum Mac și Gravenstein timpurii.
Vinul e prea apă-chioară.
O să punem Golden și Winter Bananas. Și Russets și Baldwins. Înțelegi ?
Cum rămâne cu viermii ? Merele stricate n-au viermi ?
Ei, ba da. Dar viermii sunt plini de proteine.
Jack !
Ce dracu' faci, omule ?
igara o să strice tot vinul. Știi că nu pot lăsa asta să se întâmple.
- Trebuie s-o scoți. Vei pescui. - Sau să înot ?
- Vei pescui, vei înota, mie mi-e egal. - Nu intru în rahatul ăla.
Jack... vino cu mine.
Jack, care e treaba ta ?
Să auzim ! Care e treaba ta ?
Zi că te ocupi cu culesul merelor. Că numai asta vrei să faci.
Hei, Jack. Mai bine nu te pui cu dl Rose !
- Ce vrei ? - Zi că vrei să culegi mere !
Ajunge !
Acum sunt în afaceri cu cuțite, Jack !
Nu-ți recomand să te iei de mine !
Și acum e timpul să pescuim !
E cam rapid, nu-i așa, Jack ?
Dar vestea buna e că ești deja dezbrăcat pe jumătate pentru înot.
Jack era prea încet ca să mă prindă. Am fost așa de rapid, încât m-am tăiat.
L-ai pus la punct, nu ? Aproape că ți-ai tăiat mâna.
Și el s-a ales doar cu hainele tăiate.
Știi și tu că nu faci pușcărie pentru asta.
Așa e ?
N-am dreptate ?
N-am dreptate, Homer ?
Ușor, ușor...
Nu mai accelera. Pe aici.
Bine ! Încetinește !
Aici, aici ! Aici vrem să oprim.
E clar ?
Încet ! Încet !
Ești un talent înnăscut ! Parcă te-ai născut la volan.
- Pe bune ? - Desigur ! Ăsta e un difuzor.
De aici vine sunetul filmului.
Îmi place la nebunie locul ăsta.
Cred că ai văzut o mulțime de filme aici.
Da și nu.
Cine vine aici nu prea e interesat de film.
Cum adică ?
De ce ești așa înnebunit după filme ?
La orfelinat, seara în care se dădea film era favorita mea.
Fugeam cu toții în cantină.
Sigur că toți voiam să stăm în față.
Ne îmbulzeam așa de tare, încât ne simțeam unuia altuia respirația.
Nu-ți lipsește ?
Ba da. Îmi lipsesc oamenii.
Și să le citesc băieților...
Aveai o mare responsabilitate ?
Eu n-am cerut așa ceva.
Doar intimitate.
Ei bine, ai noroc. Cinema în aer liber înseamnă intimitate.
Lasă-te jos.
Haide, lasă-te în jos de tot.
Acum dă-mi mâna.
Cuprinde-mă.
Vă strângeți în brațe și... știi tu.
Nu prea vă uitați la film.
Eu m-aș uita.
Scuze, Fuzzy, lipitura lui Homer e de vină.
Fuzzy ?
Fuzz ?
Dacă cei mici întreabă, spune-le că Fuzzy a fost adoptat.
Bine.
Deci, ce s-a întâmplat cu Fuzzy ?
- A fost adoptat. - Bine.
- Vor crede asta ? - Da, pentru că asta vor să creadă.
Să-i spunem lui Homer ?
Dacă ar fi vrut să știe ce mai e pe aici, ar fi dat un telefon.
Cred că o asistentă sau o dădacă l-a înfiat pe Fuzzy.
Ca să poată avea grijă de el.
Au avut o mașină de respirat mai bună decât cea a doctorlui Larch.
Cred că ar trebui să ne bucurăm pentru Fuzzy.
Și-a găsit o familie.
Noapte bună, Fuzzy.
Homer !
- Bună dimineața ! - Bună dimineața !
- Uite, ai primit pachet. - Mulțumesc.
Rose, ți-am adus niște haine. Hai să vedem dacă îți vin.
Ce e ?
- Nu-l deschizi ? - Nu.
Vezi-ți de treabă, Peaches.
- Scuze. - Nici o problemă.
Privește. Acolo...
E sticlă. Uite...
Nu e minunat ?
Dă-mi mâna.
Simți ?
Oceanul îl șlefuiește de nisip. De-aia e așa de neted.
Îi trebuie un an ca să ajungă așa.
Nu așa de repede !
S-a oferit voluntar !
M-a lăsat aici. Ce-ar vrea ? Să-l aștept ?
Doar mă cunoaște !
Nu-mi place să stau singură.
Am făcut bine. Știu că am făcut bine.
Bine. E bine.
Spune-mi ce vrei ? Să plec sau să rămân ?
Nu știu.
Pe bune că nu știu.
Ar trebui să așteptăm și să vedem.
Bine.
- Suntem gata ? - Da.
- La revedere. Mulțumim pentru tot. - N-aveți pentru ce.
- Ai grijă de tine, Homer. - Cum să nu ? Și tu.
- La revedere, Homer. - La revedere.
- Să nu îngheți, Homer. - Să nu dai de necaz.
- N-ai decât să îngheți de frig, Homer. - Taci, Jack.
Ai grijă de tine, Homer.
Deci rămâi ?
Mi-a spus Olive.
Puteai să-mi fi spus chiar tu.
Aștept să văd, așa cum ai spus.
Dragă doctore Larch.
Îți mulțumesc pentru geanta medicală.
Deși se pare că nu voi avea ocazia s-o folosesc,
poate numai pentru urgențe, pentru că nu sunt doctor.
Cu tot respectul, îmi trăiesc viața din plin.
Îmi place să pescuiesc homari și să culeg mere.
Nu cred că m-am simțit mai bine în viața mea.
Vreau să rămân aici. Cred că sunt de folos.
Am văzut atâtea femei...
Dar niciodată...
N-am simțit absolut nimic. Vreau să spun că am văzut tot.
Nimic n-am simțit.
Cu tine însă... mă doare să mă uit la tine.
Vino aici !
Dragă Homer. Credeam că ai trecut deja peste adolescență,
când credem că trebuie să ne ascundem secretele de cei dragi.
Crezi că nu-i evident ce ți se întâmplă ?
Te-ai îndrăgostit, nu-i așa ?
Și în orice caz, nu poate fi prea mult pentru tine.
Dar, dacă te frămânți pentru asta, nu poate fi bine pentru tine.
Așa că nu-ți face griji.
Dragă doctore Larch, poate că ce învăț aici nu-i la fel de important
ca ceea ce am învățat de la tine. Dar e ceva nou pentru mine.
Ieri am învățat să otrăvesc șoareci.
Șoarecii de câmp rod rădăcina copacului.
Aruncăm cu porumb otrăvit.
Știu ce vreți să faceți. Să vă jucați de-a Dumnezeu.
Dacă vreau să mă joc de-a Dumnezeu, mi-e suficient să omor șoareci.
În St. Clouds aveam două posibilități:
ori mă jucam de-a Dumnezeu, ori lăsam totul în voia sorții.
Trebuie profitat de momentele în care ne putem juca de-a Dumnezeu.
Nu vor fi prea dese.
Intervin eu dacă o femeie nu vrea să facă avort ?
Când vrea cu orice preț să aducă pe lume un nou orfan ?
Nu ! Nici măcar nu-i recomand s-o facă.
Fac ceea ce mi se cere.
Tu ești capodopera mea, Homer.
Orice altceva fac numai din datorie.
Nu știu dacă ești o capodoperă.
Dar știu care ți-e chemarea: ești doctor !
Nu sunt doctor !
Mă vor înlocui, Homer. Consiliul îmi caută un înlocuitor.
Îmi pare rău, dar nu vă pot înlocui.
Mie, nu !
Pentru nimic.
Nici pentru faptul că te iubesc.
Cred că ni l-a luat lumea.
Haide, dă-o înapoi !
Bine, poți să-ți iei cartea.
- Cine-i ? - Nu știu.
Domnul Rose.
- Bună, Homer. - Ce mai faci ?
Domnișoară Candy.
Mă bucur să vă revăd. Bine ați revenit.
Văd că nu ți-a înghețat fundul.
Ce mai faci, Peaches ? Mă bucur să te revăd.
Și eu.
Candy !
Domnule Rose.
- Bine ați revenit ! - Mulțumesc.
Simt că ăsta e căminul meu.
Ce ați făcut de e așa de frumos ?
- Bună, Rose. - Rose Rose.
Îmi pare bine să te revăd. Ce mai faci ?
Unde-i Jack ?
N-a venit cu noi sezonul ăsta.
Jack nu prea știe ce face.
Așa-i, Muddy ?
Muddy, jumătate din astea sunt lovite.
Și n-au codiță. Ce-i asta ?
Prea te grăbești ? Ce-ai pățit ?
Ai scuturat pomul ?
Strici toate merele.
Nu mănânci cu noi, Rose ?
Obișnuia să mănânce cu noi. Poate că nu-i este foame.
Asta pentru că mereu e rău dimineața.
Bună, Rose. Cum te mai simți ?
Cred că-ți place să te uiți când i-e cuiva rău.
Nu, nu-mi place.
Rose, în câte luni ești însărcinată ?
Ai idee ?
Nu știi ?
Ce știi tu despre asta ?
Mai multe decât aș vrea.
Atunci nu te băga.
Nu-i treaba ta.
Așa e.
Ce să fac cu un copil ?
Nu pot avea un bebeluș.
Ce să fac cu un copil ?
Indiferent de ce vrei să faci, să știi că te ajut.
Dacă nu vrei să păstrezi copilul, știu un loc unde poți merge.
Crezi că o să mă lase tata ?
Nu merg nicăieri.
De ce nu te întorci la cules ?
Pot să mă ocup și singură de asta.
Ce vrei să spui ?
Că pot să mă ocup singură de asta.
Să nu-ți faci nimic.
Să nu-ți faci ceva !
Mă auzi, Rose ?
Rose, m-ai auzit ?
- Pleacă de aici ! - Homer ?
Cred că ar trebui s-o ducem la St. Clouds.
Acolo va hotărî ce vrea să facă.
- I-am spus. Nu se crede în stare. - Trebuie s-o ajutăm. Adevărat ?
Trebuie să facem ceva, nu ?
Homer ?
- Bună. - Bună.
Mai am niște haine pentru tine, dar tot uit să le iau.
Nu mai am nevoie de haine. Mersi.
Știu ce se-ntâmplă, Rose.
Mi-a spus Homer.
Tu nu știi, dar... am rămas însărcinată acum vreun an.
Vrei să păstrezi copilul ?
Nu.
Cine e tatăl copilului ? Știe ce se întâmplă ?
Rose, dacă nu vrei să ții copilul, te putem duce într-un loc sigur...
Nu pot merge nicăieri.
De ce ?
Ascultă-mă, Rose.
Îmi poți spune.
E-n ordine.
- 'Neața. - 'Neața, dle Rose.
Rose, merg până la livadă.
Domnul Rose...
El e tatăl !
- Ce ? - El e tatăl copilului.
Domnul Rose e tatăl copilului.
- E sigur ? - Nu-mi vine să cred !
Ceva era în neregulă. Ce-o să facă Rose ?
Nu pot să cred ! Trebuie s-o ținem departe de nenorocitul ăla !
- Domnule Rose ? - Ce e, Homer ?
Homer, nu-i pauza de prânz încă.
- E adevărat ? - Ce ?
Te culci cu propria-ți fiică ?
Cred că n-ai dormit bine azi-noapte.
- Faci sex cu fiica ta ! - Nimeni nu face sex cu fiica mea !
- Să știți asta. - Mințiți !
Nu vă e rușine ?
Ce vă mai pasă dacă aude cineva ? Se știe deja, nu ?
- Se știe, dle Rose. - Știi că nu te privește, băiete.
Știu că nu vrei să ai probleme cu mine ! Asta știu.
Haide, tăiați-mi hainele ! Am altele !
După părerea ta sunt un mincinos și un nerușinat.
Pe tine te-au primit aici, Wally luptă-n război !
Nu i-aș face niciun rău !
E gravidă ! Știați asta ? E gravidă !
Nu ! Nu !
A fost doborât deasupra Burmei.
Nu s-a rănit, doar s-a îmbolnăvit.
Când avionul a fost lovit, șeful echipei și cel cu radioul au sărit.
Al treilea a sărit copilotul.
Căpitanul Worthington încă pilota avionul.
De jos nu se vedea cerul, așa de deasă era jungla.
N-au văzut și nici n-au auzit avionul prăbușindu-se.
Nici parașuta căpitanului Worthington n-au văzut-o.
A dispărut de 20 de zile. De ce ?
A mers pe malul râului Irrawaddy până la Rangoon.
A reușit să evite japonezii, dar nu și țânțarii.
Malarie ?
Encefalită B.
Ce-i asta ?
Wally a paralizat.
De la talie în jos. Nu poate merge.
Îmi pare rău.
Când vine acasă ?
Într-o lună. Pe la sfârșitul lui octombrie.
Spune-mi ce să fac.
Nimic.
Să așteptăm și să vedem ?
Nu.
Nimic e nimic.
Vreau să vină acasă.
Dar mi-e frică să-l văd...
Știu.
Homer, nu !
Vreau numai să stau aici, nimic în plus.
Nimic...
Bună idee.
Poate numai dacă stau și aștept, atunci nu mai trebuie să fac nimic.
Poate dacă am noroc, altcineva o să decidă în locul meu.
Ce vrei să spui ?
Dar poate n-o să fiu așa norocos.
Nu-i vina mea...
Nu-i vina ta.
Asta e. Fără vina nimănui, cineva o să sufere.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Poate dacă așteptăm mai mult, nu va mai trebui să alegem.
Ce vrei de la mine ?
Wally a fost împușcat. E paralizat ! Ce vrei să fac ?
Nimic !
Îmi pare rău.
Tu nu trebuie să faci nimic.
Unde pleci ? Unde crezi că pleci ?
Trebuie să plec, tată ! Lasă-mă să plec !
Așteaptă ! Nu te las să pleci la miezul nopții !
Nu mai pot sta aici, tată.
Intră înăuntru, nu e treaba ta !
Cred că ai destule probleme, Homer.
Am dreptate, Homer ?
Ți-am mai spus: nu te privește.
Care-i treaba ta ?
Zi ! Care e treaba ta ?
Sunt doctor !
Pot să ajut. Asta vreau să spun !
Două pensete vullsellum.
Stabilizator cervical... Tampon.
Soluție...
Fetița mea...
O să fie bine, dle Rose. Nu vă faceți griji.
Gata, Rose ?
Băieți...
Să mergem.
Rămân, Homer.
Bine.
Atunci făceți-vă util.
Urmăriți-i respirația.
Mergeți afară la aer.
Căldura va mai alina durerea.
Sângerarea se va opri după două zile.
Dar trebuie verificat mereu tamponul.
Dacă sângerarea nu e groasă, e în ordine.
Vernon... tot întreabă unde sunt Rose Rose și Homer.
Spune-i să-și vadă de treabă.
I-am spus că sunteți bolnavi.
Spune-i ce vrei.
Azi ești pe post de șef.
Citești regulile ?
Să aud...
Nu fumați în pat.
Deja o știm pe-asta.
Doi: nu folosiți râșnița sau presa în stare de ebrietate.
Trei: nu mâncați pe acoperiș.
E cel mai bun loc ca să mănânci.
Nu dormiți pe acoperiș.
"Nu dormiți pe acoperiș..." Ne cred nebuni.
Ne cred niște negri proști, care au nevoie de reguli cretine.
Și ultima: nu mergeți noaptea pe acoperiș.
De ce nu spun pur și simplu să nu urcăm pe acoperiș ?
Atât ?
Atât.
Practic nu spun nimic.
Și tot timpul ăsta m-am întrebat ce scrie acolo.
Regulile astea sunt scandaloase.
Cine lucrează în partea asta a casei ?
Cine râșnește merele...
...presează merele...
...curăță mizeria ?
Cine trăiește aici și inspiră mirosul de oțet ?
Cineva care nu trăiește aici a făcut regulile.
Astea nu sunt regulile noastre !
Noi trebuie să ne facem propriile reguli.
Și o facem.
În fiecare zi.
Nu-i așa, Homer ?
Așa e.
Atunci la foc cu regulile !
Haide, Homer. Fă-o !
Nimic e nimic, da ?
Știi că te iubesc.
Știi că așa e.
Ai avut nevoie de mine.
Acum Wally are nevoie de tine.
Îmi pare rău.
Cel puțin nu mai trebuie să stau și să aștept.
Măcar am văzut oceanul.
Homer ! Rose Rose a fugit !
- În toiul nopții. - A plecat pe bicicletă.
Nimeni n-o va mai găsi. E deja departe.
N-am încercat s-o opresc.
Am vrut numai s-o ating pe mână înainte să plece.
Doar atât i-am cerut.
Atât.
Jur.
De unde are cuțitul, Muddy ? Părea să fie al tău.
N-ar fi fugit dacă n-ar fi avut un cuțit puternic cu care să se apere.
Unde v-a înjunghiat ?
Nu m-a înțeles.
Am vrut să-i dau cuțitul... Am întins mâna...
Am înțeles-o. Dacă a înțeles greșit, e doar vina mea.
Se descurca grozav cu cuțitul.
E rapidă.
E mai bună ca tine, Muddy. Cine crezi că a învățat-o ?
Presupun că dumneata.
Așa e... Așa e...
Sunt mai multe tăieturi.
Asta pentru că am băgat cuțitul în rană.
Am băgat cuțitul și am răsucit.
Am căutat locul unde m-a înjunghiat.
Uite...
Vreau să spui poliției în felul următor...
Fiica mea a fugit și de necăjit ce eram, m-am înjunghiat.
Așa de trist eram că m-a părăsit, încât m-am sinucis.
Nu-i așa ?
Vreau să te aud !
Eram așa de nefericit că mi-a plecat fiica...
...încât m-am sinucis.
- Așa s-a întâmplat, Homer ? - Da !
- Muddy ? - Da, așa s-a întâmplat.
i-ai pierdut fiica și te-ai sinucis. Asta o să spunem.
Corect...
Așa e... Încerc să pun lucrurile în ordine.
Câteodată trebuie să încalci regulile, ca lucrurile să fie îndreptate.
Așa-i, Homer ?
Bine.
Crezi că Rose o să fie bine ?
O să fie bine. Știe să aibă grijă de ea.
E pentru tine. Olive m-a trimis să ți-l dau.
Mulțumesc.
Știu că tu crezi că nu-i prea mare nevoie de tine...
Îmi pare rău pentru ce am zis despre Wally. Nu era necesar.
Aveai dreptul să fii furios.
Nu, m-ai avertizat.
Mi-ai spus... că nu-ți place singurătatea.
Wally se va face bine. Știu asta.
Da.
Dragă Homer, Îți scriu despre dr. Larch.
Doctor Larch ?
Te asigur că supradoza a fost un accident.
Să ne bucurăm pentru doctor Larch !
Doctor Larch și-a găsit o familie. Noapte bună, doctore Larch.
Noapte bună, dr. Larch.
Haide, Muddy, accelerează !
Haide, vreau să stau la soare.
Homer ?
- Ai văzut vreodată un palmier ? - Nici nu a mai ieșit din Maine !
Nu te-ai săturat de stejari ?
Să-ți povestesc despre Florida. Soarele arde așa de tare acolo,
încât poți culege grapefruit și portocale dezbrăcat.
- Nu se va dezbrăca. - Spun numai că e cald.
Ce zici, Homer ?
Mi-ar plăcea, dar trebuie să merg mai departe.
- Ai auzit, Muddy ? - Ce ?
- A spus că nu vine cu noi. - Haide, Homer !
Vino cu noi, Homer !
Nu pot, băieți.
Fă ceea ce trebuie să faci.
Doamne, fii cu noi toată ziua, până apare umbra și se lasă noaptea
și se lasă liniștea peste lume și munca-i gata.
deasupra capului și odihnă.
Amin !
Homer ?
Homer ! Homer !
Cu plăcere. A fost plăcerea mea.
- Asta ce-i ? - E a lui Homer.
- Ai ceva pentru mine ? - Dacă am ceva pentru tine ?
Știi ce ? Am adus ceva.
Poftim.
E de la ocean. E pentru tine.
Îți place ?
Da.
- Ți-am pregătit o cameră sus. - Vei sta mai comod acolo.
Mulțumesc.
- Nu stai aici ? - Nu știu. Ce zici, Curly ?
Ce-ai mai adus ? Mai primesc cadouri ?
Homer, știi ce e asta ?
- E inima mea. - Nu. Inima lui Fuzzy.
Nu-i nicio problemă cu inima ta.
Dr. Larch voia să te țină departe de război.
De aceea ți-a zis că e a ta.
Cred că-și făcea probleme pentru propria-i inimă.
Spunea că renunță la tot dacă te încorporează.
Așa mi-am început noua viață...
cu un nume nou și totul nou despre mine.
Parcă era un vis.
Amintirea vechii mele vieți e așa de încărcată cu speranțe.
Nu știu dacă a fost un an mai mult sau mai puțin.
Știu numai că a fost și nu mai e.
Așa se termină.
Atât ?
Nu, de-abia începe, Curly.
Continuăm mâine. Dar nu vă spun ce se întâmplă.
Noapte bună, prințese de Maine, regi ai Noii Anglii !
RETAIL SUBTITLE Driv3r @ Titrări.ro